![](https://sacf.se/wp-content/uploads/sites/136/2018/07/1-3.jpg)
Vad innebär hållbar utveckling?
Hållbar utveckling används som ett samlande begrepp för allt vi människor tar oss för som har konsekvenser för jorden och dess invånares framtid. Ofta spelar ekosystemen en framträdande roll då vi talar om hållbar utveckling. Men egentligen är hållbar utveckling ett samspel mellan många olika faktorer som, om de förvaltas väl, tillsammans bidrar till att även kommande generationer kan leva ett gott liv på planeten jorden. Dessa faktorer är ekologiska, sociala och ekonomiska till sin natur.
Ett viktigt riktningsgivande dokument för hållbar utveckling är Bruntlandtrapporten från år 1987. I den definieras hållbar utveckling som en ”…sådan utveckling som tillfredsställer nuvarande behov utan att äventyra kommande generationers möjlighet att tillfredsställa sina behov”. I rapporten konstaterades att det finns ett samband mellan ekonomisk utveckling och miljöförstöring, och långsiktiga strategier för värnandet om miljön formulerades.
Begreppet hållbar utveckling brukar brytas ner i följande grundläggande beståndsdelar:
Ekologisk hållbarhet betraktas som fundamentet för hållbar utveckling. Våra ekonomiska och sociala förutsättningar är beroende av hur väl vi förvaltar våra ekosystem. När vi utvinner jordens resurser måste det ske på ett sådant sätt, att naturen hinner återhämta sig. Om så inte är fallet, utarmas jordens förmåga att tillhandahålla resurser i framtiden. Ett fungerande ekosystem förser oss bland annat med mat, energi och rent vatten. Utan dessa klarar vi oss inte på planeten jorden. Hållbar utveckling innebär att vi sörjer för landanvändning, arters mångfald, utsläpp och miljöskydd.
Med social hållbarhet avses vår tillgång till bland annat hälsa, trygghet och utbildning. Social hållbarhet är också mellanmänsklig tillit, delaktighet, och rättvisa. De mänskliga rättigheterna slår fast vår rätt att behandlas likvärdigt oavsett kön, etnicitet, religion, sexuell läggning, ålder och andra egenskaper hos vår person. När viktiga komponenter av social hållbarhet finns på plats, blir samhället motståndskraftigt, flexibelt och dynamiskt.
Ekonomisk hållbarhet innebär att vi bygger våra ekonomiska system på tillvägagångssätt som är hållbara på längre sikt. Det kan till exempel handla om miljövänlig teknik, som ger ekonomisk tillväxt med minsta möjliga miljöbelastning, eller att sträva mot en minskning av kolutsläpp och effektiv användning av resurser. Hållbar konsumtion och produktion är ledord inom ekonomisk hållbarhet. Ekonomi som begrepp, handlar om att hushålla med resurser. I detta sammanhang handlar det om att hushålla på ett sådant sätt, att även de andra två faktorerna, social och ekologisk hållbarhet, förverkligas.
Dessa tre samverkar på ett sätt som ibland kan göra det utmanande att göra klara gränsdragningar. Det handlar om processer och fenomen som tar sig varierande uttryck. Exempelvis så är fattigdomsbekämpning nära relaterat till samtliga, eftersom fattigdom kan härledas till livsbetingelser, miljöproblem eller ekonomisk exploatering. Ofta beskrivs de i ovannämnda ordning, där den ekologiska hållbarheten är en förutsättning för social hållbarhet, som i sin tur är en förutsättning för ekonomisk hållbarhet.